- Vi dödar henne. - Låt djuren ta henne.
- Fraser har fullt upp ett tag. - Bränneriet...
- Var det ni? - Så klyftig man kan vara då...
...dr Rawlings.
Oväntat att någon skulle upptäcka din lilla tidningsspalt, va?
- Nu ska du göra bot. - Jag försökte bara hjälpa till.
Sprida farliga idéer, menar du.
Lära kvinnor att föra män bakom ljuset -
- och neka dem deras rättigheter!
Säga åt min hustru att undvika min säng...!
Jag ska ta med dig till Brownsville. Du ska erkänna inför fruntimren där -
- så att de förstår vilken kvacksalvare du är.
Glad thanksgiving, morbror!
Jävla svin! Ni hamnar i helvetet för det här!
Det är en förbannelse! Rör henne inte och spill inte hennes blod!
Det pratas om henne! Hon är en trollkvinna!
Det stämmer. Rör ni mig igen så är ni allihop döda före nästa gryning!
- Gör det inte! Hon dödar oss! - Nu slutar ni, båda två.
Bind henne där borta.
- Varifrån kommer du? - Det vet du. Ni kidnappade mig.
Varifrån kom du innan du blev nybyggare här?
Är natthimlen klar där du bodde förut?
Jag kan inga stjärnor, som vissa andra.
Men månen är densamma vart man än reser.
Det ser ut som att en människa på månen...
...stirrar tillbaka på oss.
Hennes ben är inte ihopbundna!
Du skakar så att till och med mina tänder hackar.
Är du hungrig?
Varsågod.
Jag heter Tebbe.
Lägg det på minnet. Minns att jag var snäll.
Säg åt andarna att inte skada Tebbe. Han försökte hjälpa.
Tack, Tebbe.
Tebbe... Hur långt är det kvar till Brownsville?
Två dagar efter att vi korsat floden.
Hästarna ska simma över. Du följer med mig.
Följ inte med dem. De kommer att dö allihop.
Har du hört talas om vattenhästar?
De drar ned en, dränker en och äter upp en.
Ja, men vattenhästen är min vän.
Om du släpper mig där ute så kommer den upp och för bort mig.
Bara släpp taget om mig i vattnet, så gör den dig inte illa.
Tack.
- Jag går över med henne. - Nej, jag ska gå med honom!
- Nej! Jesus H. Roosevelt Kristus! - Era dumskallar!
- Hon förbannar oss allihop! - Nu räcker det, Cuddy.
Inte ett ord till från dig - varken till dem eller mig!
Inte ett enda jävla ord!
Stirra inte på mig!
Nu är det färdigstirrat.
Upp med dig, hynda!
Jag ska lära dig lite hyfs.
- James är bättre. - Nej, han måste få heta Ian.
Det får nog bli något hippare. Ringo, kanske.
Tänk om det är en flicka. Jocasta är ett fint namn.
Säger namnet Ringo Starr dig något?
- Va...? - Säger namnet Ringo Starr dig något?
- Han är trummis... - Jag visste det!
Dr Rawlings råd kunde omöjligt komma från den här tiden.
- Att jag skulle träffa en till...! - Snälla, lossa på repen.
Det kan jag inte.
- Du vet vad de tänker göra. - De skrävlar mest.
De tror att du är en häxa, men det är du inte.
- Vem är du? - Det vet du.
- Vem är du? - Jag heter Wendigo Donner.
Jag reste hit med en grupp amerikanska indianer från 1968.
Uttertand... Robert Springer.
- Känner du Bob? Var är han? - Han är död.
- Hur? - Mohawkerna. De dödade honom.
- Nej, vi skulle rädda dem. - Jag ska berätta, men snälla...
Skär av repen och hämta två hästar.
Lionel är galen. Han dödar oss båda två.
Jag måste ta mig hem. Jag har försökt alldeles för länge.
- Jag behöver ädelstenar. - Jag har ädelstenar.
Jag vet var det finns en stencirkel. Släpp mig fri. Vi ger oss av genast.
- Vi måste vänta tills de sover. - Donner! Vad gör du där borta?
- Jag ser till att repen sitter åt. - Vi ger oss av!
Jag borde ha begripit långt tidigare vad du är för något.
Du är inte rädd för män. Kvinnorna i den här tiden är det.
Du borde låtsas vara räddare.
Jag har lovat Cuddy lite roligt. Eller hur, Cuddy?
Hör på mig nu. Sätt plogbillen i fåran.
Trilskas inte nu.
Tyst!
Tyst, tyst!
Redan färdig? Vilken bedrövlig liten slappkuk du är!
Kära nån, Cuddy...!
Jag ber om ursäkt å min nevös vägnar. Han är bara en liten grabb.
Men du låtsas vara karl, du...
Bordet är dukat och jag har tittat till kalkonen.
Den blir större för varje år, precis som vår familj.
- Är min kusin och professorn här? - De är lite försenade, bara.
Jag vill börja med att tacka er för att ni är här idag.
Jag är tacksam för min underbara fru -
- blod av mitt blod och ben av mitt ben.
Mitt hjärta har varit ditt sedan första gången jag såg dig.
Du har hållit min själ mellan dina händer och skyddat den.
Slàinte mhath.
Nu är vi inte så stöddiga längre, va?
Vem vill ta sig en tur med horan?
- Ännu en liten Fraser på ingång! - Glad thanksgiving, moster.
Jag ska ordna ett par tallrikar med extra sötpotatis till Jemmy.
Dinna fash. Roger och Bree kommer säkert snart.
- Nu kommer Roger och Bree! - Äntligen!
- Mrs Fraser? - Ja...?
Beklagar att behöva berätta det här.
Mr och mrs MacKenzie och deras son har omkommit i en trafikolycka.
Väglaget var extremt förrädiskt.
En lastbil fick sladd och kolliderade med mr MacKenzies bil.
Ambulanspersonalen gjorde allt för att rädda dem...
...men dessvärre var deras skador för svåra.
Jag vaknade!
- Hur är det med dig? - Det var som att bli vänd ut-och in.
- Vi klarade det. - Ja...
Titta!
- Vad i helvete...? - Ni är tillbaka.
Hur...?
Jag vet inte.
- Jag tänkte på att komma hem. - Det gjorde jag med.
Vi kan slå läger här eller fortsätta.
Vi slår läger och vilar lite. Vi kan överraska dem i morgon.
Roger, tar du Jem?
Da har tänt eldkorset.
- Han skulle bara tända det om... - Vi ger oss av.
- Jag har packat ner saltat kött. - Tack, Lizzie.
Bree...? Roger.
Vad hände?
- Det fungerade inte. Vad pågår här? - Vi såg eldkorset.
Ett angrepp mot The Ridge. De har tagit din mor.
Det var sannolikt Browns. Vi ska hämta henne.
- Jag följer med. - Nej, det är för farligt. Du stannar.
- De andra männen vaktar här. - Jag vill följa med.
Jag är en god skytt, det har ni själv sagt.
Det är inte krig - det är för fru Claires skull.
Jag följer också med.
Du kallade mig - vid sammankomsten, kring bålet.
"Stå vid min sida, son av mitt hus." Menade du det?
- Det vet du att jag gjorde. - Jag menade det också.
Freden har sin tid och blodet sin.
Jag är med dig.
Claire!
Var inte rädd.
Nu är det bara du och jag.
Claire!
Du lever.
Du är välbehållen, mo nighean donn.
Några är fortfarande vid liv.
Vill ni utkräva er hämnd, frun?
Hon har svurit en ed.
Hon får inte döda.
- Jag dödar i hennes ställe. - Och jag.
Och jag, mylady.
Vem? Hur många?
Jag vet inte.
Döda allihop.
Det är gjort.
Ser du? De är döda.
Jamie. Den här lever.
Vänta! Döda honom inte än.
Det är Lionel.
- Vi har frågor. - Ja.
Ska vi ställa dem nu eller ta honom med oss?
Jag vill att Claire ska få komma hem.
Vi ger oss av i förväg. Myers och ni tar med er honom.
Ja.
Marsali...?
Hon lever, Sassenach.
Både hon och barnet.
Det sparkar livligt i hennes mage.
Geordie är död.
Fanns det en indian bland dem?
Nej. Varför undrar du det?
Han var som jag.
Från framtiden.
Gjorde han dig illa?
Han hjälpte mig inte.
Han är borta nu - vem han än var.
Jag tyckte att jag såg Roger.
- Min hjärna spelar mig ett spratt. - Nej.
Du inbillade dig ingenting. Roger, Bree och Jemmy...
De har kommit hem.
Jag trodde att jag aldrig skulle få se dig igen.
Jag är hemma.
Du har min hand, mamma - och mitt öra, om du behöver det.
Åsynen av dig får mitt hjärta att brista.
Jag blir så rasande att jag bara vill döda någon.
Lionel.
- Är han...? - Han ligger bunden på mottagningen.
Han fick sig en rejäl omgång.
Jag ska ställa frågor och få svar. Jag vill veta vad de planerade.
Tänker du låta honom leva?
Är din ed så bergfast?
Jag är glad att de andra är döda.
Det tynger mig att jag är det.
Du ska inte oroa dig för mig. Jag är lite uppskakad, bara.
- Jag vet hur det känns... - Nej.
Nej, jag har genomlevt ett jävla världskrig!
Jag har förlorat ett barn.
Jag har förlorat två äkta makar.
Jag har svultit, blivit slagen och sviken...
...och fängslad, och jag vägrar att...
Jag har överlevt.
Och det här...?
Skulle det här krossa mig?
Det vägrar jag!
Förlåt. Det var inte meningen att väcka dig.
Hur är det med Claire? Kunde hon...
Kunde hon prata om det?
Nej.
Det är för snart inpå.
Men jag tvivlar faktiskt på att hon någonsin berättar.
Kanske för Da någon gång.
Vilka fruktansvärda meningar att tvingas formulera...
...och säga till en annan människa.
Du har inte frågat vad som hände.
Har din far berättat?
Nej.
Brianna...
Jag...
Vad är det?
Vill du lyssna på mig?
Det vet du. Vad är det?
Hör på det jag måste berätta och säg att jag gjorde rätt.
- Du behöver inte berätta. - Jo, det behöver jag.
Kan du blåsa ut ljuset?
Jag har dödat en människa.
- Visa nåd... - Tyst! Skulle inte det här vara nåd?
- Lossa åtminstone på repen. - Tyst!
Låt honom inte ha ihjäl mig, den där maken ni har.
Marsali...
Kan du göra en vallörtsinfusion och fylla injektionssprutan?
Ska vi ödsla medicin på någon som du?
Jag bönfaller er, fru Fraser...
Jag ber...
Jag ska inte åsamka dig skada.
Hur vore det att stilla min stackars hunger?
- Du tar det du får - när du får det. - Det gör jag alltid...
- Bäst att du vaktar din tunga. - Det behövs väl knappast nu?
Satans kvinnfolk... Min middag ska serveras med ett leende, tack.
Så närhelst det passar dig...
Och vet du? Om jag inte blir väl behandlad -
- kommer min bror hit med sina män -
- och slaktar er och bränner ned era hus när ni sover.
Då får vi se till att du kommer helskinnad hem.
Vad är det där till för?
Jag studerar läkekonst. Fru Fraser är en god lärare.
Hon har svurit att aldrig skada någon.
Men jag har inte svurit någon sådan ed.
Du har skadat mig, min familj och min mamma.
Hellre får du brinna i helvetet än jag låter dig skada någon mer!
SPRÄNGÖRT
Marsali?
Han värderade mig inte högre än lorten under stövelsulorna.
Bara en kvinna - helt obetydlig.
Gjort är gjort.
Kommer det här att...
Kommer han...
Kommer han att hemsöka mig?
Kommer jag att hamna i helvetet?
Du har inget att frukta.
- Fraser...? - En hop män gjorde intrång hos mig.
De förde bort och förgrep sig på min hustru.
Jag följde efter dem och dödade dem.
Jag har fört hit din bror så att du kan begrava honom.
Det ska du ha tack för.
Lionel...
...han fick skörda det han sått.
Du gjorde det du var tvungen till.
Det kommer även jag att göra.
I sinom tid.
Jag har genomlevt krig och förlorat mycket.
Jag vet vad som är värt att strida för.
Ära och mod sitter i benmärgen -
- och det en man skulle döda för vill han ibland även dö för.
En mans liv är ur kvinnans ben sprunget -
- och i hennes blod får hans ära sitt namn.
Blott för kärlekens skull ska jag än en gång gå genom elden.
Det fanns en tid, för inte alls länge sedan -
- då jag inte trodde att vi skulle gå till det här huset igen.
Men här är vi nu.
Vi går alltid på okända stigar. Ingenting är någonsin enkelt.
Jag ska minnas hur det var att gå I skogen för så länge sen
Hur vägen delades i två En okänd stig jag valde då
Det gjorde hela skillnaden
Visst.
Vi har sannerligen provat olika stigar.
- Är du besviken? - Nej.
Vi ville att stenarna skulle föra oss hem, och det gjorde de.
Den där stolpen är sned.
- Inget mer? Jag ordnar det direkt. - Nej.
Det kan vänta till i morgon.
Låt oss bara njuta av denna... helt vanliga dag.
Vem vet hur länge till vi får leva i fred.
Vi vet ju vad som väntar.
Ja.
Ja, revolutionen...
De modigaste är helt visst de som klart ser vad de står inför -
- ära såväl som fara -
- och ändå går ut för att möta det.
Thukydides sa det, inte jag.
Ja, det där vet du allt om.
Det är bara fråga om mod när man måste göra ett val.
Vi ska möta det efter bästa förmåga.
Jag älskar dig.
När den dagen kommer då vi ska skiljas åt...
Om mina sista ord då inte är "Jag älskar dig"...
...så vet du att det är för att min tid inte räckte till.
Herregud...
Du är en modig liten en.
Är jag?
Ja.
Hur känner du dig?
Trygg.
Översättning: Emilia Fjeld www.sdimedia.com